Davie!
Stig ur. En i taget.
-Jävla skitställe. -Inget snack, sa jag.
-Du borde börja pumpa lite. -Jag har ett 20-pack. Lindsay, Lindsay!
Rör mig inte!
God morgon, flickor. Hälsa på er nya rumskompis, Callum.
Välj en säng, vilken som helst.
Nu är du snäll.
-Din spinkige grabb. -En riktig hårding.
Inte där.
-Eller där. -Det ser ut att bli golvet, polarn.
Det är mysigt där.
Du, färsking!
-Vad säger ni? Lindsays tur? -Nej, Steve, nej.
-Det blir en halvtimme. -Lämna mig ifred.
Lewis... Snacka med honom.
-Kom igen! -Nej, inte idag.
-Hjälp mig. -Håll käft!
In där, din bög.
Kommunikation är nyckeln.
Jag menar inte kommunikationen med andra, utan med ert inre.
Här kan ni uttrycka er i en trygg omgivning.
Lewis, nu har du chansen. Frigör din ilska.
-Förstå den och du kan kontrollera den. -Jag är inte arg.
Är du säker på det?
Lewis?
-För i helvete. -Vill du dela din ilska, Callum?
Det kan verka skrämmande i början.
Men när man kommit över första hindret...
Ilska.
Håll käften!
Lindsay, letar du efter Dave, mongo.
Han är en kuk, eller hur?
-Nej, stick. -Släpp in mig. Steve kommer.
-Var är de? -Vilka då, Steve?
-Det vet du. -Vet inte vad du snackar om.
-Sluta. Vi får alla skit om ni bråkar. -Ut med språket!
Perfekt. Två kuksugande råttor tillsammans.
-Hur kul har ni nu? -Inte kul alls, Steve.
Gör det inte. Lämna oss ifred.
Vet inte om du är det, men jag är pissnödig.
Jag trodde vi skulle... Okej...
-Jag är jävligt pissnödig. -Nej, gör det inte.
Varför kan du inte ta det som en man, Davie? Ta det du får.
Din lille bögjävel. Jag antar du leker med din polare, eller?
Nu, pojkar...
Varsågoda och drick.
Vakten!
De kommer att skylla på oss. Skit rullar alltid nerför backen.
Det kommer häråt, varmt och härligt.
-Snackar du om dig själv, Jethro? -Vad snackar du om?
Du måste lära dig att ta ett skämt. Ni svartingar är så känsliga.
-Jag ska banka skiten ur dig. -Kom igen då!
Till sängarna. Chefen är här.
Jethro, lägg undan den. Du kan fan inte läsa.
Det här var hans logement.
-Vilken säng var hans? -Sängen därborta.
Du... Kände du David?
Bort från hans säng då... Nu!
Var det nån som kände honom?
Varför försökte ni inte hjälpa honom?
-Vi sov. Vi visste inte. -Visste inte?
Att han låg döende bredvid er?
-Vad heter du? -Lindsay, sir.
Jag vet vad ni gjorde. Ni borde skämmas.
-Och även ni. -Få ut dem härifrån.
Ta dem till ön och lär dem en jävla läxa.
Ja, sir.
Det var jävligt smart.
-Vi kanske kan beställa pizza? -Ge mig telefonen!
Okej, grabbar. Ta er utrustning och sätt fart.
Snacka om tragiskt.
-Håll tempot, Callum. -Kom igen, Callum.
-Varför kan vi inte campa här? -Ser du hur högt berget är?
-Bor nån här? -Nej, inte nu längre.
Det var en övningsplats för armén, innan såna som ni fick överta det.
-Saknar du betongen, brorsan? -Du känner mig.
Jag diggar bara gatulampor, stadsluft, och skräpmat, hajar du?
-Skärp dig, Blue. -Pan Pizza.
-Håll käften och gå nu. -Vad fan gör vi här egentligen?
-Karaktärsdanande, grabbar. -Karaktärsdanande?
Obebott, eller hur?
Där är ett träd och ett till.
Kolla ett till träd.
Då var vi framme, grabbar. Hem ljuva hem.
-Det här är ett skämt, va? -Är det här vi ska slå läger?
Ett tält till mig, ett för utrustningen och de andra två får ni slåss om.
-Det finns mer därborta. -Var?
-Jag ser inte vart du pekar. -Där!
Du är ju värdelös.
Små flygande jävlar. Jag är helt uppäten.
Jag trodde du gillade djungeln, Jethro. Att du kände dig som hemma.
Vad rolig du är, Steve. Jävla clown.
Nu räcker det.
-Vem vill ha en rykande kopp te? -Skulle sitta fint, Jed.
Hämta vatten i de här. Floden är 200 meter där neråt.
-Och snabba dig. -Nån får väcka Lindsay.
Var är mitt jävla vatten?
Jed, han är här.
-Du överlever. Vad hände? -Jag blev nedslagen.
-Slog nån dig? -Nej, han ramlade bara.
-Nån slog mig. Var det du? -Det var vi som hittade dig.
Lugn mördarn. Har du ingen lagkänsla? Är vi säkra med honom?
Steve, du kan vara lugn med flicktjusarn Lewis som beskydd.
Jag gillar inte vatten.
-Var tysta. -Kom igen då.
Det är inte långt kvar.
Till och med Lindsayfjollan grejade det.
Det är fint, Blue.
Jag kan inte simma.
Jag är fan den ende som blivit biten.
Grabbar! Jag måste pissa, vänta!
-Vad fan är det där? -Är det en lägerplats?
Grabbar!
-Du sa ju att ingen var här. -Det borde inte vara nån här.
Sätt er, håll käft och rör inget.
-De har en riktig lägerplats. -Jeth, kolla efter stålar.
-Hej, vilka är ni? -Ön är inte tillåten för allmänheten.
Jag är inte allmänheten. Vilka är ni?
Jed Wyler, Moorgates ungdoms- fängelse. Vem fan är du?
Louise Dow, Temple Park. Jag trodde vi hade ön för oss själva.
-Det gjorde jag också. -Vi hittade stalkern.
Jo, var det den här skiten du såg?
-Vilka är de? -Blue, sätt dig. Det är allvar.
-Har ni spanat på oss? -Ingen har spanat.
Jag vill inte ha dina killar hängandes kring mina tjejer.
Jag är heller inte särskilt glad över situationen.
Jag har langare, en sociopat, en rånare, en mördare och en sexbrottsling.
Jag vill inte att dina tjejer ska triggas av dem, hajar du?
-Vill håller dem skilda. -Packa ihop och stick till fastlandet då.
-Det kommer inte att ske. -Jag tar norra sidan om floden.
Okej, men du menar östra och västra. Norr är däråt.
Upp med er. Vi ger oss av.
-Vi ses senare, baby. -Idiot.
-Vad heter du? -Jo och du?
-Lewis. -Kom igen, Lewis.
-Hej då, Jo. -Hej då, Lewis.
Stanna på er sida om floden.
-Du är en verklig slampa. -Dra!
Okej, grabbar. Snacks. Och ännu viktigare, jobb.
Steve och Lew, hitta klostret på vår sida floden. Det är utmärkt på kartan.
Blue, Jethro, hitta ett högt beläget ställe om vädret förändras.
Callum, Lindsay, hitta den naturliga hamnen på vår sida om floden.
-Vänta på mig. Jed sa att vi... -Det gjorde inte jag.
Jag trodde du var annorlunda.
Jag är som de andra, så dra åt helvete!
Så du vill över floden? Du hörde ju vad Jed sa.
-Det finns ju tjejer där. -De är lite för vita för mig.
Jag skiter i deras färg. Jag är intresserad av deras vulvor.
Jag tror inte du har en chans.
Den där Jo var ju bara intresserad av Lewis.
Ja, men varför? Jag tycker jag är ganska sexig.
Sexig? Såg du brudarna? De gillar stora killar som jag.
Jag är stor. Jag lovar dig... Där det räknas.
Det är inte värt det. Vi drar tillbaka, chillar. Sug in lite frisk luft Blue.
-Jag ska inte skryta, men bra jobbat. -Jag har ju kartan.
Det var det jag menade. Jag behövde inte kartan, men det gjorde du.
-Vem fan är han? -Det ser ut som de glömt en munk.
Mår du bra, Fader?
Skit i honom.
Det där var inte rättroget, Fader?
Lew.
-Bort med pinnen. Varför har du den? -För att jag vill ha den.
-God middag. Gick ni vilse? -Vi försökte inte ens.
-Vad är det för mening med det. -Bra för själen att göra nått nytt.
-En dag kommer ni att tacka mig. -Räkna inte med det, Jed.
Är du okej, kompis? Jesus!
Vi måste härifrån. Kom vi hämtar, Louise.
Vad sysslar du med? Vi sticker.
Upp med dig, Callum.
Jag vet vad det ser ut som, men....
-Ta bort fittan! -Kämpa inte emot.
-Bodde en luffare här?
-Ja, det finns många på den obebodda ön.
Du kan väl inte tro att det var jag? Du skickade ju dem hit?
-Ja, men vi hittade det aldrig. -Nej, vi gick vilse.
-Jag känner dig. -Du vet ingenting.
-Det är nåt som inte stämmer. -Det har du rätt i.
Det ser ut som bitmärken.
Okej, trippen är i alla fall över. Har du en telefon...? Ring fastlandet.
Den är borta.
-Vi kanske borde låta polisen avgöra. -Ifrågasätt inte min auktoritet, Louise.
Hur lång erfarenhet har du av ungdoms- brottslingar? Jag har tio år.
Inte mycket. Jag tjänstgjorde i 7:e brigaden i Basra innan det här.
Min erfarenhet sträcker sig till irakiska soldater och talibaner.
Du har rätt. Jag har inte stor erfarenhet av ungdomsbrottslingar.
Hur stor erfarenhet har du av döda kroppar och hur de dödades?
Okej, vem har skämtat? Vem har min telefon? Vem av er har tagit den?
Om vi haft den hade du fått den. Vi måste bara härifrån.
-Jag behöver min telefon. Var är den? -Jag har den inte, för fan.
Om jag haft den hade du inte haft stake att ta tillbaka den.
Har du räknat oss nyligen?
Vi är fler än du.
-En enkel fråga! Har du telefonen? -Nej, för i helvete.
Du måste ta kontroll över situationen.
Lyssna nu. Med tanke på vad som hänt, så stannar Louise och flickorna hos oss.
-Inget fjantande nu bara. -Vad är planen. Ska vi ge oss av?
I morgon försöker vi hitta luffarens båt och tar oss till fastlandet för hjälp.
Fixa lite käk nu.
Jag är trött på bönor.
-Smakade det bra? -Inte så pjåkigt.
Kan jag få nycklarna till Callums handfängsel?
-Varför? -Jag vill ge honom mat.
Louise, låt dig inte luras av Callum.
Man vet aldrig vilken väg han kommer att flyga.
Han har en gedigen meritlista.
När han var fjorton, dödade han till och med en annan pojke.
Jag var där. Han fick ingen påföljd.
Det kanske han borde fått. Jag vet inte vad han är kapabel till.
Vill du fortfarande ha nycklarna?
Du tar en stor risk. Jag är en känslokall mördare, eller hur?
-Det tror jag inte. -Du tror inte det var jag, alltså?
Jag tror inte att du kan göra mig nåt.
Får jag röka en cigarett?
Dödade du killen på ungdomsfängelset?
-Har Jed berättat sin favoritstory? -Gjorde du det?
Han dog.
Ser du det där?
Den där Neeson stack sin kniv i mig. Jag försvarade mig bara.
Han stack mig, men jag ville absolut inte döda honom.
Varför skulle jag vilja det? Jag vill inte sitta inne resten av livet.
De här grabbarna skiter i det. De älskar det här. De kommer aldrig ut.
Men jag använder den här. Jag har en plan.
Jag böjer huvudet och håller låg profil.
När jag sen kommer ut - ingen fosterfamilj, ut ur hela socialsystemet.
Då är det bara Callum och jag kan få en dag utan skrik och bråk.
Bara en kontemplativ tystnad.
-Vad var det där? -Det var jag.
Kommer du, Blue? Vakna, vi ska hämta vatten.
-Det behövs inte två till det. -Jed bad oss att inte gå ut ensamma.
Du behöver en kofot och en vinsch för att få ut mig.
Du är så jävla värdelös. Jag fattar inte varför jag blev polare med dig.
Hallå där!
Du lät honom gå ut ensam, din idiot!
Hur många gånger måste jag säga till dig innan du förstår?
-Nu ska du gå och leta reda på honom. -Jag ska alltså gå ut ensam...
...för att hitta en annan snubbe som är ensam - när ingen ska gå ut ensamma?
Ta din bästa polares skitiga kalsingar med dig.
Ja, ta Lindsay som beskydd, Blue.
Då går jag hellre ensam. Snacka inte, gå bara bakom mig, förstått?
Vad gör du? Det är för nära.
-Hur långt bort? -Så där långt. Håll avståndet.
Jävla idiot. Det blir alltid jag?
Jethro!
Han har varit här, titta. Fortsätt att leta.
Jethro! Kom igen, brorsan. Var är du?
Jethro!
Varför tror du han stuckit? Tror du nåt dåligt hänt honom?
Det skulle du gilla, va? Du har ju aldrig gillat Jethro.
-Vi förflyttar oss när de är tillbaka. -Han är död.
Vi hittade hans avslitna arm i floden.
-Vad hände? -Nåt har slitit Jethro i stycken.
-Jag såg armen. -Är du säker på att han är död?
-Jag driver inte med er. -Nu lugnar alla ner sig.
Ta betäckning allihop. Skynda er.
-Vad ser du, Callum? -Jag ser ingen.
Jag har blivit skjuten med en pilbåge.
Kom hit och hjälp till.
-Få ut den. -Var är nycklarna?
Jed! Var är nycklarna? Jag kan inte hjälpa dig med händerna i handklovar.
Stick... Stick nu!
Ta den här. Jag ska försöka dra till mig deras uppmärksamhet.
-Här borta! -Hej!
Jesus!
Vi lämnar honom.
Vi delar på oss. Du går däråt... Gör det bara!
Louise!
-Är du oskadd? -Ja... Det är ju helt vansinnigt.
Vad var det? Såg du nån? Såg du snubben med armborstet?
Nej, håll käft.
Åt helvete!
Det kunde inte hänt en finare snubbe.
Var är alla? Var är, Louise? Varför gör nån så här? Vad har vi gjort?
De kanske kände luffaren?
Ja, men vi dödade honom inte.
Det är ju ett gammalt militärområde.
-Man kanske har lämnat hundarna.
-Och snubben med armborstet också, va?
Det skiter jag i. Jag vill bara härifrån.
Hur ska vi ta oss härifrån? Utan båt kan vi inte ta oss härifrån.
Mördarn grejade det.
-Har du sett Louise? -Hon dog.
Hon tog med sig en av hundarna i fallet nerför klippan.
Vart ska du? Stanna! Snälla!
-Varför vänta här? Han vet var vi är. -Han kanske inte vill döda oss.
Det kanske var Jed han var ute efter? En förbannad ex-fånge, kanske?
Vi måste hålla ihop och vi måste hjälpa varandra.
-Varför skulle jag hjälpa er? -Låt honom dra. Vem bryr sig.
-Han har en kniv, Steve. -Lämna den och var en snäll pojke.
-Skojar du? -Nej, lämna den.
Ta den... Jag kommer att flå dig.
Okej, han har rätt. Vi kan inte stanna.
-Minns du militärskjulen? -Ja, på andra sidan floden.
Vi packar ihop och kommer oss härifrån.
-Vänta, polarn. -Håll käften.
-Har de försvunnit än? -Kom igen.
Nu sticker vi.
-Steve. -Vad är det?
-Inget. -Dra åt helvete.
-Varför är det han som leder oss? -Han har kniven.
-Du kan säkert ta ifrån honom den? -Om jag ville. Det vill jag inte...än.
Varför inte? Är du rädd?
Jag antar att det finns tre hundar kvar.
Vi är sju. Även om de kommer snabbt kan de inte ta oss om vi har de här.
-De kanske inte kommer. -Jo då, det gör de.
Håll käften.
-Är det rätt väg? -Ja, det är rätt väg.
Så vitt jag minns så är det rätt väg.
-Herregud, det är vidrigt. -Det här är så sjukt.
Känner du dig inte rehabiliterad än, Lewis?
-Han förföljer oss. -Vad ska vi göra, Steve?
Vi ska härifrån ta mig fan.
Åt helvete med dig.
-Det här är bra? -Ja, det är bra.
Du först, mördarn.
Vad är det för ett ställe? Kan vi vara säkra här?
-Jag har inte sett en död kropp förr. -Det har jag.
-Vad betydde "D": et? -Kan det vara hans namn.
-Det är inte nån jävla Zorro? -D för död, kanske?
-Då borde han heta "Mördarjävel"? -Det kanske är nån annans namn?
-Vem då? -David, Donald, Derek.
Dickhuvud.
Davie.
Fan också, Davie.
-Davie. -Vem är Davie?
-Det är Davies pappa. -Inte en chans, grabben.
Han kommit för att hämnas det ni gjorde mot honom.
Vi dödade honom inte. Han tog livet av sig.
Varför gjorde han det? På grund av er.
Allihop.
Du känner till nåt, eller hur?
-Snacka med mig, din skit. Vad vet du? -Ingenting.
Berätta vad du vet, annars skär jag halsen av dig.
-Vad vet du om Davies farsa? -Han var rädd för honom.
Han älskade honom, men han sa att han var galen.
Han var nån slags militär. Det är allt jag vet.
-Du vet mer din lögnare. -Nej... Nåt specialförband.
-Jag vet inte. -Specialförband?
Han dödar oss, Steve. Vad ska vi göra om hans farsa var militär?
-Hundarna, då? -Skit i hundarna.
Det är allt jag vet. Jag svär.
-Vi är helt körda. -Nej, det är vi inte.
Det har inte med oss att göra. Det är bara dem han vill åt.
Varför berättar du inte att jag inte gjorde nåt.
-Han släpper ingen från ön nu. -Vi har ju inte gjort nåt.
Nu när han avslöjat sig kommer han inte släppa nån levande härifrån.
Dra åt helvete!
-Vad vill du? -Vill bara kolla till dig lite.
Du borde inte vara härute ensam.
-Jag mår bra, tack. -Varför får Lewis alla favörer?
-Jag då? Gillar du inte mig? -Dra åt helvete! Ur vägen.
-Bara lite av det Lewis får? -Dra åt helvete.
Vem tror du att du snackar med?
Håll käften. Om du skriker så dödar jag dig. Jägaren får ändå skulden.
Du kommer att gilla det här. Jag är bra.
Skulle du våldta min tjej, va? Va?
Jag ska fan i mig döda dig!
Vad är det, ditt jävla psyko? Jag har ju inte gjort nåt.
-Jag ska döda dig! -Du måste ta mig först.
Spring, din jävel. Spring, då.
Hjälp mig, snälla.
-Nej... -Mitt ben. Snälla, hjälp mig...
-Vi måste hjälpa honom. -Låt den jäveln blöda.
-Jag antar att det svider lite. -Var stilla, vi kommer.
-Mandy, håll honom. -Jag kan inte göra det.
Callum, jag orkar inte hålla honom. Hjälp mig, snälla?
-Det gör du inte. -Han faller.
-Hjälp mig! -Hundarna är här. Skynda er.
-Jag kan inte hålla honom. -Blue! Blue!
Jag får inte bort dig.
-Jag måste skära av dig foten. -Nej!
Spring!
Spring, Mandy!
Ner!
Släck det.
Där är en till.
Skynda dig Lewis.
-Hjälp oss här... -Där kom en till.
-Öppna dörren. -Vi måste ut härifrån.
Ur vägen!
Skynda dig, Lewis.
Vänta, grabbar!
Vänta på mig. Jag tror jag skadat mig.
Jag har sett det på bio...så att de inte får upp vittringen.
Vi går ner på ett ställe och går upp på ett annat. Då kan de inte ta oss.
-Gick det bra? -Ja, tack.
-Vad är det med dig, Lewis. -Han är schyst.
-Slå henne från mig, Lewis. -Du är en fitta.
-Vad gjorde ni med grabben egentligen? -Inget, han tog livet av sig.
-Ja, men varför? -Jag vet inte.
Vänta!
Vad är det där för snubbe?
-Ner! -Vad är det?
-Han är där. Jag såg honom röra sig. -Vi sticker.
Nej, han vet inte att vi är här.
Louise. Fixa lite ved. Vi måste hålla henne varm.
Herre Jesus, Louise.
Sätt ner henne försiktigt.
-Hör du mig, Louise? -Ni måste bort från ön.
-Menar du det, Sherlock? -Käften, Steve.
Ta båten. Den är inte långt härifrån.
Häng kvar.
-Vi måste hitta båten. -Var är den?
Vi måste leta efter den, idiot. Sluta bete dig som en idiot.
Du följer han i spåren och gör precis som han vill, som en knähund.
Vi måste hitta vägen till stranden och hitta båten.
-Men, Louise då? -Vi hittar ett torrt ställe till henne.
Vi kommer tillbaka när vi hittat båten.
-Vi får dela på oss och leta efter båten. -Det kommer ta en evighet.
-Har du nåt annat för dig? -Spela inte smart, slampa.
Då går vi.
Jag är inte bara ball. Jag har tur också.
-Är det hans båt? -Nej, luffarens tror jag. Den duger.
Jag ropar på de andra... Ska vi inte berätta det?
Varför? Det är ingen av dem jag bryr mig om. Hjälp mig dra i den?
-Men, Jo då? -Skit i henne.
-Jag vill inte lämna henne. -Stanna då. Jag skiter i vilket.
Fan också.
Nej.
-Vad är det? -Han har skurit av bensinslangen.
Han vet att vi är här.
Helvete! Hundarna!
Spring ner i havet.
-Jag kan inte simma. -Du kan simma snabbare än en hund.
Ner i vattnet.
Kom igen.
-Steve! En hund! -Vi klarar den.
-Tror du det? -Fan också. Spring!
Skärp dig nu! Jag vill bort från ön. Hajar du?
Fan, han är däruppe.
Lindsay, bra gjort. Du klarade det.
-Ni lämnade mig era jävlar. -Nej, det skulle vi aldrig gjort.
Du måste gått vilse. Släng lite stenar på hunden.
Lindsay! Jag kommer att fixa dig, din jävel.
De jävla hundarna. Vi är fast här.
Den hunden är uppfuckad.
Ditt lilla svin. Kom hit!
Skärp dig för fan.
Vi simmar till ett säkert ställe. Där går vi upp.
Jag klarar det inte. Jag är så...
-Tänkte du lämna oss, va? -Steve.
In hit.
-Släpp in mig. -Finns tyvärr inte plats.
Förresten, kom hit.
Steve, hundarna kommer.
Callum, en är borta.
Callum!
Kom igen, din jävel.
Var har hon tagit vägen?
Hon kan ju inte ha gått själv.
Släpp mig.
-Släpp mig! -Håll käften.
-Du kommer att dö. -Ja, men du ska göra mig sällskap.
-Gud, vad jag är hungrig. -Jag skulle kunna äta vadsomhelst.
-Jag också. -Vart ska du?
-Ni sa ju att ni var hungriga. -Han kan vara därute.
Det vet jag att han är.
Jo... Kom hit.
-Dra åt helvete! -Vad är det med dig?
-Du skulle ju lämna mig här. -Vi skulle hämta hjälp.
Det var Steve som tvingade mig.
-Tyst, jag hör nåt. -Vad är det?
Det är nånting bland träden.
Ni sa ju att ni var hungriga.
Vad är det?
Louise.
Å fan. Han har skurit av huvudet.
-Det kanske är den bästa biten. -Du kan inte mena allvar?
Har du aldrig ätit chow mein? Det är ju hund.
Mördarn har helt tappat fattningen.
-Han kanske gör det rätta. -Gå ut i skogen och få halsen avskuren?
-Det är ju smart. -Han har stake i alla fall.
-Har du tändaren, Steve? -Ja.
-Får jag låna den? -Nej.
-Var inte ett svin. -Vadå?
Jag vill bara göra upp eld.
Jag vill att du suger av mig, men det kan jag väl drömma om.
-Varför är du sån här? -Varför är du en sån bitch?
Jag är i alla fall inte en fegis.
-Vad kallade du mig? -Du är en jävla fegis och det vet du.
Det är ditt fel att vi hamnat i det här.
Jaså...? Du ska få för fegis.
Gör nåt, Lewis.
-Vad var det du sa? -Att du är en jävla fegis.
-Stoppa honom. -Steve!
Din lilla fitta. Våga inte snacka med mig.
-Lägg av, sa jag. Vi måste hålla sams. -Kom hit och stoppa mig, då.
Bort från mig.
Du är död! Du kommer att önska att armborsten tar ditt liv.
Jag vill inte slåss mot dig.
-Lägg av, Steve! -Släpp mig!
-Snälla... -Okej, för i helvete.
-Inget mer bråk. -Okej.
-Vart gick Mandy? -Hon stack.
På grund av honom.
Du borde ha stuckit istället.
Vi behöver inte dig.
Lewis behöver dig inte.
Du är...paria.
Han har mig nu.
Han gör som jag vill. Han är min.
Är han din?
-Du kan få ta honom. -Lewis!
Hjälp!
Steve, tack gode Gud. Skär ner mig, snälla.
Skär ner mig.
-Känner du lukten? -Bensin, jag vet. Skär ner mig.
Och det här...otäckt, eller hur?
-Jag är ledsen för Lewis... -Nämn aldrig hans namn.
Det är ditt fel... Du dödade honom.
-Det var du som åstadkom det. -Jag menade det inte. Skär ner mig.
Snälla.
Snälla!
-Nej. -Lämna mig inte här.
Jag vill inte dö så här jävla mördare.
Nej, snälla. Kom tillbaka.
Vad vill du?
Du ska hjälpa mig ta mig härifrån.
Inte tillräckligt bra.
Jag ger dig honom. Det var han. Han var svinet.
Vi rörde honom aldrig.
-Han tog livet av sig. -Ni drev honom till det.
Ingen hjälpte honom. Ingen kommer att hjälpa dig heller.
-Jag rörde honom aldrig. -Vad hände min son?
Han skar upp handlederna. Öppnade dem.
Han förblödde, okej!
Då är det din tur. Du ska känna samma sak som min son.
Du ska känna detsamma!
Du vet att han var en fitta, eller hur?
Det var därför han tog livet av sig.
Ingen stake.
Sån är inte jag. Så dra åt helvete.
-Har du dödat alla? -Inte ännu.
-Han var den värste. -Vänta på mig vid båten.
Allt det här för att din grabb mobbades.
Vet du att han var rädd för dig? Fråga Lindsay.
Han var livrädd för dig.
Ännu en far utan en susning om sitt barn.
Jag är inte rädd för dig, eller dina jyckar.
Kalla på dina hundar. Du kommer att behöva dem.
Du vill ha en rättvis fajt. Fick min son det?
Det ger jag fan i... Jag kände honom aldrig.
En sak du veta. Om du ska döda mig, så får du göra det som en man.
En sak till. Jag skiter i en rättvis fajt.
Å förlåt. Det var meningen att jag skulle hugga huvudet av dig.
Kom igen!
Du visste.
Visste...? Jag bad honom komma.
Jag sa att vi skulle hit.
Så...det var ditt fel.
Ja... Och jag berättade allt de svinen gjorde mot mig och Davie.
Jag visste att han skulle komma och ta hand om dem.
Och Jo? Och Jed? Och Louise?
Ditt mordiske svin!
Var är de andra?
Vad gör vi nu?
Jag stannar inte här. Jag vill inte tillbaka.
Jag dog här på ön. Alla dog här.
Översättning: Geronimo